Till minne av Jorge "Topo" López
"Jag ska berätta de historier som du skulle ha berättat"-
-"och visa Augustín och Lucía vägen." -Verónica
Leo är ett geni. Ett geni.
Messi är ett geni.
Världens bästa spelare, utan tvekan.
Kärlekshistorien mellan Barça och Messi är odödlig.
-Han är en diamant... -"Ett monster", sa jag.
-Han har allt. -Världens bästa spelare, anser jag.
Han är en hjälte för oss.
Tidernas bästa spelare.
Världens bästa spelare.
En unik begåvning.
Den bäste jag har sett.
Grabben är överjordisk.
Han är illuminat.
Tänk att få vara han i fem minuter för att få prova på hur det känns.
Jag heter Lionel Messi och jag är 13 år. Jag spelar centerforward och...
-Hej. -Välkomna. Kom in.
Tack.
-Se där...! -Det är ju Cruyff!
Han var holländsk lagkapten i VM 1974 och Hollands bäste spelare.
-Om de bjuder, så... -Valdano...
Världsmästare 1986.
Cruyff var banbrytande, först som spelare och sen som tränare.
När han var på plan gick det vilt till.
-Och där sitter Menotti. -Är det sant?
Förbundskaptenen från 1978.
-När träffade du Leo första gången, Johan? -Han var bara barnet, i princip.
-Vilket är ditt första minne av honom? -Från förskoleklassen.
Han var utklädd till brandman.
Titta på fotografiet! Synd att jag inte har mina glasögon.
-Det här var i sexan. -Han ser ut som en fjärdeklassare.
-Där är Cintia. -Och Walter också.
-Det var en skolpjäs. -Ni har precis samma min.
Jag älskar den här bilden på oss alla fyra som små.
-Vad unga våra mammor var. -De är i vår ålder där.
-Du har ju med massor av bilder. -Vilken liten plutt.
Han var utklädd till brandman och jag till dam.
-Han var ju snigel. -Inte här, det var i ettan.
Spelade han snigel i skolpjäsen 1993? Världens snabbaste spelare!
Det har jag faktiskt inte tänkt på.
Det var jättesvårt att övertala Lionel att vara med-
-så han fick gömma sig i dräkten, fast ansiktet syntes ju.
Men han var jätteduktig.
-Jag var gräshoppa. -Jag var fjäril.
Och han var en röd tomte.
Barnen klarade sig själva, för vi hade repeterat väl. Lionel var jätteduktig.
Det där är från lärarnas dag när barnen gav oss blommor och presenter.
Leo förstörde alla växterna i mormoderns trädgård när han och Pablo spelade boll.
Det är mestadels fina minnen. Vi gjorde allting tillsammans.
-I förskoleklassen, på skolgården... -Det gick inte att ta bollen från Leo.
De andra barnen bad om en boll till, så att de också skulle få spela.
Hur började du med fotboll?
Jag började spela i ett kvarterslag.
Jag har hört att det var mormodern.
Hon spelade boll med honom.
Var det mormodern eller farmodern? Mormodern, va?
Äntligen är du fyra år och får följa med och titta på fotboll.
Du kommer att vilja vara med när du ser hur roligt dina bröder har.
-Men du får vänta i två år till. -Tills jag är som Rodri och Matías?
Ja, nu är du för liten, men om två år får du vara med och spela.
-Rodrigo var väl riktigt duktig? -Ja, verkligen.
Det var Rodrigo som började. Leo såg på när han spelade.
Du kommer att bli ännu bättre än de. Vet du varför?
För att man vet aldrig vad du tänker. Ditt lilla huvud är ett mysterium.
Sanna mina ord, du kommer att bli världens bästa fotbollsspelare.
Nu går vi in.
-Vad hette kvarterslaget? -Grandoli.
Det var Rodrigos tränare som upptäckte honom.
-Jag vet inte hur det gick till. -Det får vi ta reda på.
-Vad är det som händer? -En Grandolispelare har försovit sig.
-Jag kan inte vänta längre. -Okej, vi spelar.
Vilka tokerier.
-Får jag spela, mormor? -Vill du det?
Jag vet inte riktigt vad hon sa till tränaren.
-Ursäkta. Mitt barnbarn här vill spela. -Han är för liten.
-Kan nån spela här? -Mitt barnbarn är jättebra.
Han var ju så liten i växten.
Han ser väldigt liten ut.
-Hur gammal är du? -Nästan sex, och snabb som ett skott.
-Vad är du bra på? -Allt.
Är du snabb? Du får spela ytter. Ta på dig tröjan och sätt fart!
Den yngste i Messiklanen...
Är han som sina bröder, så har vi tur.
Visa dem! Visa dem!
Nu tog han bollen!
Skjut!
Såg ni vad han gjorde?
-Så han fick vara med i laget. -Han dribblade sig förbi de flesta.
Jag spelade i Horizonte då, en åldersgrupp högre upp.
Han spelade som en gud och tog sig förbi oss allihop.
Han får gärna vara med på träningarna, så får de andra lära sig av honom.
Rodrigo, Matías och de stora killarna lät oss aldrig vara med och spela.
Men Leo tjatade sig till att få vara med ändå.
Först sa de nej för att han inte skulle göra sig illa-
-och senare för att det var pinsamt när han dribblade bort dem.
Leo!
-Mormodern. -Den berömda mormodern.
När det blev rast blev han som förbytt.
Han älskade rasterna när han fick spela mot barn från andra årskurser.
De slogs om att få vara på hans lag.
-Utan honom vann de inte. -Leos lag som vann.
Ibland fick de inte ha nån boll för att det blev så mycket bråk.
I brist på boll spelade han med en plastflaska.
Han fyllde en plastpåse med papper... Bara han fick spela.
Han fick till en hyfsat bra boll av tygtrasor, som inte föll sönder.
Han hade roligt, men var inte intresserad av skolan.
Han tyckte om andra saker.
"Låt mig få slippa matte och språk, jag vill bara spela fotboll."
-Om han la manken till kunde han faktiskt. -Vi påstår inget annat.
Men det var svårt att få honom till det.
Celia hotade med att om han inte gjorde läxorna, fick han inte spela.
-Leo lämnade in läxuppgifterna... -Tack vare Cintia.
Han satt alltid framför mig och sparkade på stolen när han behövde hjälp.
Han kastade lappar till mig.
Vi märkte ingenting!
-De var ju grannar och nära vänner. -Nästan som syskon.
Vi sa att vi var kusiner.
Det var hon som organiserade allt.
-Hon skötte snacket med lärarna. -Hon var som en mamma eller storasyster.
En gång när Celia var iväg på nåt ammade min mamma honom.
Och hon ammade mig när mamma var borta.
Det finns ett ord för det...
-De var disyskon. -Disyskon!
När det blev översvämning i kvarteret för att det var stopp i avloppet-
-spelade vi ändå, trots att vi hade avloppsvatten ända upp till knäna.
Min bror är ett år äldre än jag.
Newell's-87:or var först med att få en massa papper nedkastat på planen.
Vi gick aldrig direkt ut till mitten, utan ställde oss på led längs linjen.
Matías pappa Raúl slängde ner en massa toapapper.
Det kändes som om vi spelade för 50 000 åskådare.
-Vad hade du för position? -Mittfältare, med honom.
-Lät han dig göra några mål? -Inte många...
-Då fick jag sno bollen av honom. -Så du snodde bollen av honom?
Hade man problem, passade man honom så löste han det.
-Namn och favoritlag? -Diego Rovira, Newell's.
Kan du berätta om målet?
Mariano slog frisparken till Leo, han passade inåt, och jag satte målet.
-Vem vill du tillägna mästerskapet? -Alla som känner mig.
Jag kunde göra mycket mål för att han tog hand om försvarsspelarna.
Vi blev bortskämda med segrar, så sen blev det svårt.
När vi vann med 2-1, 3-1 eller 3-2 blev vi besvikna.
-Namn och favoritlag? -Gerardo Gringhini, River.
Med Leo vann vi med 7-0, 8-0 eller 9-0. Utan honom blev det 1-2, 3-1...
Minns ni när vi vann med 16-0? Vi gjorde mål allihop.
De föreslog att vi skulle tävla inom laget-
-mellan de som spelade i första halvlek och de som spelade i andra.
I början var Leo blyg, men inom laget var han alltid jättetrevlig.
Han skämtade och var en i gänget.
-Namn och favoritlag? -Franco Casanova, Newell's.
-Vem vill du tillägna målet? -Alla som känner mig.
Han var en naturlig ledare för oss. Det var han som vann matcherna åt oss.
En tystlåten ledare.
Jag var tränare tills han var 11, sen tog han över.
Här är jag inte med, men här är-87:orna med Domínguez.
-Franco, jag, Leo, Lucas... -Det där var 1999.
Jag hade röd tröja, röda byxor och en röd bag.
Jag minns att han hälsade: "Hej, tomten!"
Han brukade gömma skorna för oss. Det var han som började busa.
Jag kunde inte hitta min bilnyckel nånstans.
Inför matchen tittade jag in till killarna i omklädningsrummet.
Leo gjorde motorljud... "Är det den här nyckeln du letar efter?"
-Var det han som hade den? -Då förstod jag vilken spjuver han var.
Jag fick aldrig vara med er.
Leo klättrade upp i mispelträden för att plocka frukt.
Somrarna i trädtopparna...
-Han var så liten och försynt... -Han var riktigt slug.
Men han ville aldrig nån illa och var aldrig falsk.
Han var blyg och tystlåten.
Han hade aldrig problem med föräldrarna. Kanske med andra vuxna, men inte med dem.
Man kunde vinna cyklar i turneringarna.
Minns du när vi ville vinna cykeln? Vi låg under med 2-0 och Lionel kom aldrig...
-En cykel? -Nej, en var till hela laget.
Tvåorna och treorna fick också priser, men vi ville ha cyklarna.
Pappa! Jag kommer för sent till matchen!
Han fastnade på toaletten.
Newell's Old Boys laguppställning är: Juan Leguizamón, Mariano Miró-
-Bruno Milanese, Héctor Correa, Lucas Scaglia, Federico Rosso-
-Franco Casanova, Diego Rovira, Gerardo Gringhini-
-och Lionel Messi.
-Var har du varit? -Du är bäst!
-Vi håller på att förlora finalen! -Det är ditt fel!
Vi ligger under med 2-0.
-Får jag ta en bild? -Vad gör du, Pablito?!
-Hur långt är det kvar? -20 minuter, Leo. -Byte!
Sluta med det där. -Kom hit, Pablito!
Deras målis är värdelös på låga bollar. Kom igen, Leo!
Hans pappa Jorge gick på matcherna, men umgicks inte med de andra.
Han var en tystlåten man som satte sig bakom målet och såg på när sonen spelade.
Om han inte gjorde mål blev han förbannad.
-Han kunde inte spela utan att göra mål. -Han ville alltid ha bollen.
-Han är fortfarande likadan. -Det gör honom irriterad.
-Som ett barn som blivit av med en leksak. -Han var likadan när han var liten.
Om man satte honom på bänken blev han vansinnig.
Om han inte fick spela blev han arg.
Slutsignal!
Han berättar vår historia.
En Messi skulle aldrig ha kunnat komma från Korea eller Tyskland.
Det finns många historier om när han kom sent och vann matchen.
Minns ni hur glada vi blev?
Han var en helt annan person på planen än utanför.
Jag trodde inte det var sant. Han kom när det bara var 20 minuter kvar-
-och lyckades vända hela matchen. Han bara matade in målen. Vilken stjärna!
-Fanns det ingen större cykel? -Sluta reta honom nu!
Hur kom du ut hemifrån egentligen?
Herregud, vad är det som har hänt?
Tack vare framgångarna fick vi åka till Peru.
-Den här tröjan är från Peru. -Ja, från Cantolao.
Vi spelade i en peruansk turnering när vi var 8 år gamla.
Vi var inkvarterade hos familjer där, två, tre killar per familj.
Turneringen hette Rosenkransen. Han dribblade, gjorde tunnel...
Han inspirerar laget och lockar fram det bästa hos en.
När han passar till en vill man göra nåt bra av det.
Där är hela gänget.
Vi vann matcherna tack vare alla mål och vann turneringen.
-Han var helt fantastisk. -Enastående.
Han var så väldigt bräcklig och tanig. Pytteliten.
En liten dvärg som drev alla till vansinne.
Utanför planen imponerade han inte.
"Den här grabben blir det ingenting av. Man vet aldrig om han kommer att växa."
Han gick till en endokrinolog i Rosario.
Han var 9 år när jag träffade honom 1997.
Analysen bekräftar att han har brist på tillväxthormon.
Vad innebär det?
Leo har brist på ett hormon som gör att man växer normalt.
-Kommer han inte att växa mer? -Inte utan behandling.
Hur går behandlingen till?
Man använder en injektionspenna.
Ni har säkert sett diabetiker med såna. Man behöver dagliga injektioner.
-Det låter tufft. -Nålen är tunn och känns knappt.
Men det är dyrt. Vi ska försöka få den offentliga vården att täcka det.
Kan jag fortsätta att spela fotboll?
Det är väl klart! Du har ju alltid varit kortast i laget.
Du kommer att bli längre än Maradona.
Bättre vet jag inte, men åtminstone längre.
Alltid när jag hämtade honom sa han: "Vänta lite, jag kommer strax."
När vi gick hem till mig efter matchen försvann han alltid en stund.
Om han skulle sova över hade han alltid med sig sina sprutor.
-Han tog dem själv. -Det är modigt av en elvaåring.
Hans mamma lärde honom det inför en skolresa.
Han såg det inte som nåt konstigt och alla visste ju om det.
Att ge sitt barn tillväxtbehandling är nog förknippat med tvivel...
...och rädsla.
Men de bestämde sig för det, och det gick ju bra.
Alla mammor vill ju att deras barn ska må bra och växa.
-Säg till mig när du gör det där. -Det är ingen fara, mamma.
-Vill du inte ha hjälp? -Nej, det går bra.
Nu ska jag gå och duscha.
"Jag skulle bara ta min spruta."
-Det var en sån här injektionspenna. -Den gjorde Messi till Messi.
Nej! Folk tror att det var för fotbollens skull, men jag skulle göra detsamma.
Utan behandlingen hade han haft samma färdigheter, men inte samma möjligheter.
Antagligen inte.
På det sista fotot är han ett halvt huvud längre än jag.
Han visste att behandlingen hjälpte.
Alla vet att det aldrig kör bilar där, för där spelar pojkarna fotboll.
De där kvarteren har mycket att berätta om pojkarna.
Det har hjälpt honom att hantera spänningar och rivaliteter.
Rosario är en extrem stad. Det är en fantastisk fotbollsstad.
Andra städer präglas av kultur på olika sätt.
Rosario domineras av fotboll. Det är en fotbollsstad.
Ängen där han spelade bär han med sig än i dag.
-Den har satt sin prägel på honom. -Den ger honom hans särprägel.
En pojke som växer normalt påverkas inte hur mycket tillväxthormon han än får.
Men där det saknas kan man rätta till det.
Vet du inte att du inte får vara här?
Hör du inte vad jag säger?
Vilken fin cykel du har. Får jag låna den?
Lugn, Martín.
Tror du han ska springa hem till mamma och grina?
-Hellre det än att vara en fegis som du. -Vad sa du?
Är du döv också?
Han var Rosarios egen Che Guevara. Viljestark, kaxig, oböjlig...
-Vad är klockan? -Jag vet inte. Han är väl ute och leker.
Varför kommer han inte hem?
Vad har du gjort?
Några stora killar tog min cykel och trampade på min medicin.
-Hur gick det till? -De skrattade åt mig.
Om de skrattar ska du bara titta ner i marken och gå därifrån.
De skrattade åt mig för att jag är liten.
Det här ska få dig att växa, Lionel.
Du får inte bli av med medicinen så fort nån retas.
-Vet du vad de här kostar? -Nu räcker det.
-Gjorde de dig illa? -Nej, de sprang iväg.
Behandlingen pågår så länge man växer.
När vi började var han 124-125 cm lång.
-Han är inte 170 cm. -Men närapå.
Säg att han är 168 cm.
-Nu är han 169 cm. -Han växte fyra decimeter.
Då ska vi se hur lång du är.
Sträck på dig, men fuska inte.
Nu kan du gå ner.
-Det går riktigt bra. Du har vuxit. -Ja, jag ska bli fotbollsspelare.
-Spelade ni i söndags? -Ja, vi vann.
-Gjorde du några mål? -Tre stycken.
-Vem vill du bli som? -Som Tata och Aymar.
-Ska du spela i Newell's då? -Ja.
-Gör du ett mål för mig då? -Ja, jag ska tillägna dig ett mål.
Du blir du skyldig mig ett mål.
-Gjorde han det? -Nej, inte än.
Men jag vill att han gör det på hemmaplan för Newell's, när han återvänder hem.
Här kommer Rosso, Rosso till Messi, som drar iväg...och gör mål!
Jag bodde tre kvarter därifrån, så vi gick hem till mig och spelade PlayStation.
Leo är inget vidare på PlayStation. Han är inte bra på det.
Nu vet jag inte, men när han var liten var han inte bra.
Jag minns att vi spelade FIFA 94 och FIFA 95 på Sega...
-Han stängde av. -Ja, för han höll på att förlora.
En riktigt dålig förlorare på PlayStation och Sega.
Det var likadant hemma hos Lucas.
Hur är läget, Lucas? Var är dina föräldrar?
-De är ute, så vi kan spela VM. -Nej, alla mot alla.
-Visst, om du vill förlora... -Med tröjorna.
Nej, då blir pappa sur. Ni smutsar bara ner dem.
Det blir inte samma sak utan tröjor.
-Pax för Real Madrid. -Nej, den ska jag ha.
Mål! Mål!
Leo ville alltid ha den här, och han ville aldrig ta av sig den.
Han älskade Barcelona. Det var när Kluivert spelade där...
-Rivaldo... -...och Frank de Boer.
-Han är fri! Kom igen! -Passa honom!
Pep Guardiola gör en cykelspark... Mål!
-Hej. -Det där är min kusin Antonella.
-Vill ni ha nåt från köket? -Vi väntar på pizza.
Mål!
Hur såg Leo ut när han fick syn på Antonella?
Blev de kära då? Fick han kämpa för det?
Han var bara elva år när de träffades.
Han gifte sig med sin barndomskärlek från Rosario. Det säger en hel del.
Han skulle kunna figurera i skvallerpressen...
Då är han nog trogen Newell's också.
Det här är från skolresan i sjuan.
Vi har skolresan på dvd.
Den här ska visst vara målskytt.
Där är jag!
Där är Walter.
-Där är Leo. -Och där är Cintia.
-Var är vi? -Ni har redan varit med.
Jag minns hur Walter såg ut när han försökte köra.
Han bara krockade och krockade...
Jag hade ju bara cyklat trehjuling innan.
De gjorde ett inslag när han var tolv år.
-Namn? -Lionel Messi.
-Vi utsåg dig till matchens spelare. -"Berätta om målet."
Det andra målet minns jag.
Federico Rosso gjorde inkastet, Gringhini passade till Luca, Luca till mig-
-och så gjorde jag mål.
Vem vill du tillägna den här matchen?
Till min pappa, min farbror, hela min familj och alla som känner mig.
Hela familjen.
Hans föräldrar krävde inte av honom att han skulle vara på ett visst sätt.
Det kom naturligt.
Messi slår hörnan till Jiménez, som passar tillbaka, och Messi gör mål!
I oktober 1999 kom Jorge fram till staketet där vi tränade.
Jag hälsade, och han sa "njut av de två månader som är kvar".
-Ja, det berättade du. -"Jag ska ta honom härifrån."
"Vart ska du ta honom, Jorge? Bara du inte tar honom till Central."
Det var tur det.
Jag minns inte om det var sjukförsäkringen eller jobbet som var problemet.
Vi får ringa Messi och fråga vad det var.
Pappa blev av med jobbet, så vi hade det kärvt.
-Han hade inte råd med medicinen. -Utan den hade han blivit kortare.
-Inget av lagen hade råd att betala. -Varken Newell's eller River.
De försökte med River också, i Buenos Aires.
Newell's hade inte råd att betala för behandlingen.
-López ångrar sig nog bittert. -River kunde betala hälften.
De tyckte att han var för liten för att bli nåt.
Och så Argentinas ekonomi på det, med devalvering och allt...
Den offentliga vården räckte inte till.
Leos pappa ville hitta ett argentinskt lag som kunde betala.
Jorge var förtvivlad och ville ta honom härifrån för att visa hur arg han var.
Vi hade en stjärna som var enormt lovande, men kunde inte hjälpa honom.
Det var bara Barcelona som vågade.
Celia berättade att varken föräldrarna eller klubben hade råd med medicinen.
Så när Barcelonas agent kom bestämde pappan att de skulle åka dit.
Jag tror inte att Leo hade blivit samma spelare om han hade stannat här.
-Det var bara Leo och pappan som åkte. -Han var så liten...
-Han var 13 år. -Jag minns dagen när han åkte.
-Ni vinkade av honom och jag kom för sent. -Det blev strömavbrott fem gånger.
-Vi var utan el i fem dagar. -Det var jobbigt.
Vi var ju så tätt sammansvetsade.
-Ja, alla grät. Han också. -Självklart.
Det var väldigt sorgligt, men också roligt att jag skulle få spela där.
Är det fint, Leo?
Le nu då.
Le, Leo!
Skynda dig nu. Vi ska ut på promenad.
Gör dig fin i håret för mammas skull.
Dra bak det.
Vad långsamt det går. Ska du spela fotboll så där också?
Hur kändes det att lämna vännerna i Newell's? Var det nervöst i början?
Ja, i början var jag nervös, men sen blev det bättre.
I början på Masía var han väldigt spänd.
Han höll sig för sig själv i omklädningsrummet.
-Pratade du med nån? -Bara med en kille, men inte så mycket.
-Vad gör småglinet här? -Han har väl rymt hemifrån.
Uttagningen till bollkalle är i morgon.
Han satt i ett hörn och tittade.
Ett hörn med bra uppsikt.
Efter hand blev han hemmastadd.
Vad fick du göra på träningen?
Driva bollen, skjuta mot mål, dribbla runt koner, man-mot-man...
På slutet spelade vi.
-Vad heter du? -Messi.
-Han var bara barnet. -Väldigt liten och väldigt skicklig.
Tränaren sa åt oss att ta det varligt så att vi inte hade ihjäl honom.
-Men ni kom aldrig ens i fatt honom. -Nej, precis.
När jag träffade honom var han 13 år och jag undrade om han kunde bli proffs.
Det finns många småkillar som är jättebra på att dribbla och göra mål.
Jag har sett mängder av bra spelare försvinna.
Mycket bra... Bra, nicka!
-Hallå? -Grabben är fantastisk.
-Okej, så...? -Jag ska prata med ledningen nu.
Toppen! Nu går vi ut och firar.
-Grabben är en stjärna! -Och när de andra växer ifrån honom?
-Betala behandlingen, då. -Vet du vad den kostar?
Jag har aldrig sett nån bättre.
Om vi släpper honom kommer vi att ångra det sen.
Vissa var emot det, andra var helsålda.
Vi är ingen välgörenhetsorganisation.
Sånt här händer inte killar i hans ålder. De brukar vara 17-18 år.
Han kommer att spela i ett av Europas bästa lag.
-Hur var de första dagarna i Barcelona? -Vi tittade på stan.
Han skulle provspela för Rexach, men Rexach var bortrest.
Det var tufft för honom att behöva vänta på att få visa vad han gick för.
Där satt de på ett hotell i Barcelona och väntade på att de skulle ringa.
Vi har väntat i två veckor nu. Borde inte det räcka?
-Det är en stor risk för klubben. -Vad mer begär de?
Jag har sagt upp mig från mitt jobb och pojken har lämnat sin familj.
Det väger tungt, men det tar tid att få till ett kontrakt.
Behandlingen är dyrare än vi trodde, och att ta hit hela familjen...
Om det är så svårt, får vi väl åka vår väg.
Om jag fick bestämma skulle vi skriva kontrakt i morgon.
Jag ska prata med ledningen, så får ni besked inom några dagar.
Det tog tid, men han spelade vidare.
-Vad blev du överraskad av? -Fotbollsplanen.
Det var nog värst för pappan. Vad jag kunde se led Leo inte mycket av det.
Det var nervöst för Leo att provspela med grabbar som var två år äldre.
-Det var Rexach som värvade honom. -Ja, han var klubbordförande.
Vad gör den där pojken här? Borde han inte spela med juniorerna?
Det står här att han är nyss fyllda 13, men har problem med ett tillväxthormon.
-Vi skulle få betala behandlingen... -Tyst.
Ring till klubben och säg att vi ska ha honom till varje pris.
Man måste vara bra trög om man inte ser hur bra Messi är.
Det Leo visade upp var kontraktsmaterial.
De bad om mitt utlåtande, och jag skrev "en liten Maradona".
Han var så lik honom. Vänsterfotad, blicken mot marken, stark, målinriktad...
-Snabbheten... -Han var en liten Maradona, utan tvekan.
Berätta om Barcelona. Hur kändes det att få börja träna med klubben?
Det kändes jättebra. Barcelona är världens bästa fotbollsklubb.
-Först åkte Lionel, sen åkte Matías... -De försvann en efter en.
När Matías skulle åka så skjutsade min farfar oss.
Matías ropade åt honom att stanna.
Så gick han ut och pussade väggen. "Hej då", och sen gick han.
-Det är nåt visst med våra kvarter. -Ja, vi är ju här.
Det var en väldigt underlig situation.
Han var i Barcelona, familjen var här, och uppehållstillstånden var inte klara.
Det var bara Lionel och Jorge som fick legitimation.
Det var jobbigt för hela familjen-
-och han hade svårt att lära sig katalanska.
Då ska vi se... "Jag heter María. Jag är nio år och kommer från Argentina."
Och på katalanska.
-"El meu nom..." -El meu nom és María.
-"Estic nou..." -...anys.
Jag vet, men jag bryr mig inte!
Vad säger FIFA, då?
Inte vet jag, stå på er!
Det löser sig inte av sig självt. Sätt press på dem!
Okej, visst. Vi hörs i morgon.
De har inte pratat med Newell's än.
Det har gått fyra månader, och Leo har fortfarande inget kontrakt.
Han tränar med dem varje dag, men får inte spela i mästerskapet.
-Är det nån vits att stanna här, tror du? -Vad menar du med det?
Ingen av oss är hemma här. Långt från vår släkt, vårt hem, våra vänner...
María tragglar med katalanskan och missar ett helt år i skolan.
Och Matías saknar sin flickvän.
Det är en hård värld, och hur bra Leo än är-
-så finns det saker som vi inte kan rå över.
Det kanske är bäst att bara ni två stannar här.
Tänk på hans syskon.
Jag ska prata med Leo, så får vi se vad han tycker.
Där är du ju, Leo.
-Jag har pratat med din mamma... -Jag vill spela i Barcelona.
Då så. Jag stannar här med dig.
Det känns bra att vara tillbaka, men jag måste komma in i rytmen igen.
Hans mål var att spela i Barcelona, så han satsade allt på det.
Det var modigt av honom. "Jag ska lyckas i Barcelona."
Celia åkte hem och Jorge stannade kvar.
-Det var jobbigt. -Men han var inställd på att lyckas.
Om man frågar honom vad som har varit jobbigast för honom...
Behandlingen, tråkningarna, när Pékerman inte lät honom spela mot Tyskland...?
Nej, det jobbigaste var att de tvingades splittra familjen-
-och han kände att det var hans fel.
-Det fanns inga garantier. -Han kunde blivit hemskickad efter ett år.
Mamman kom och hälsade på ibland, men pappan var alltid här i Barcelona.
När jag åkte till England som 17-åring gjorde jag det helt ensam-
-och det var riktigt tufft.
Nu vet vi att det var värt det.
Han bodde inte på Masía, utan med sin pappa i en stor lägenhet.
Det dröjde ett år innan Jorge visste om han var med eller inte.
Pappersarbetet tog tid.
Vi andra skulle ha åkt hem. Affären med Newell's drog ut på tiden.
Sen skadade han vaden och gjorde illa foten i en trappa...
På väg tillbaka från Argentina, när han spände fast sig i flygstolen-
-började han gråta.
När vi träffades andra gången hade jag förberett ett kontrakt på 7-8 år.
Att skriva kontrakt för hundratusentals pesetas med en 13-åring var helt galet.
-Vad är det med honom? -Familjen har åkt hem till Argentina.
I styrelsen tyckte de att jag var galen.
Och visst, lite galna var vi ju som satsade på projektet.
Han var så liten att han fick spela med de som var yngre än vi.
När han gjorde debut i juniorlaget vann Barça med 14-1. Han gjorde tre, fyra mål.
När de hade väntat så länge, ville han visa vad han gick för.
-I hans andra match skadades han. -Han bröt benet.
Han åkte på en rejäl smäll och fick åka därifrån med ambulans.
Internetkaféerna hade dålig uppkoppling-
-så det var svårt att hålla kontakten. Det var jobbigt.
Ja, att behöva åka från sina vänner mitt i puberteten var tufft för honom.
Han blev klar med behandlingen i Spanien.
Ibland hoppade han över träningen för att han hade fått en spruta.
Läkaren tyckte att det var bäst att vila.
Hans idrottsliga utveckling var enorm.
Jag saknar uthållighet och snabbhet. Jag blir trött ibland.
Att slå Espanyols juniorer är nåt man har drömt om.
Jag har gjort fem mål och hoppas fortsätta med det.
I början var det jobbigt på grund av skadan, men nu är det bra.
När Leo kom hem från Spanien var han mycket muskulösare och mycket längre.
-Han var stadig som en karl på 185 cm. -Nu går det inte att rubba honom.
-Han är i fantastisk form. -Vilka muskler...
Muskulös, uthållig...
Han är stark, snabb och flexibel.
-Han är explosiv som ingen annan. -Han har arbetat upp sin fysik.
Han har tränat quadriceps för explosivitetens skull...
-Han har blivit så manlig. -Ja, en riktig karl.
-Det var en match med juniorlaget... -Han fick kindbenet krossat.
Han började gråta, inte kindbenets skull, utan för att han skulle missa finalen-
-så han fick spela med Puyols mask.
"Om masken stör dig sätter vi dig på bänken."
Men masken gled, så han tog bara av den, till Jorges fasa, och de vann matchen.
Messi är redan från början en utmärkt diamant.
Sen hittade han rätt människor att forma honom-
-så att inga idioter har tillåtits förta hans briljans.
För vissa spelare blir hämmade av idioter till tränare.
Det gäller att vara visionär och våga pröva saker som strider mot praxis.
Det vågade Rexach och Cruyff göra, och lyckades skapa de vises sten.
Att ha bollkontroll, att läsa spelet-
-att veta när man ska anfalla och när man ska vila...
Cruyffs Barça gav Leo förutsättningar som han inte hade kunnat få nån annanstans.
Det är årets första träning, så jag förväntar mig mycket energi!
Nu har ni fått vila upp er, så nu gäller det att snabbt komma i form.
Ni är ett år äldre, så kraven är högre.
Sluta klappa händer och sätt fart.
Leo spelade i Barças B-lag.
Frank Rijkaard behövde låna några spelare till en vänskapsmatch mot Oporto.
Han frågade vänligt vilka jag ville låna ut.
"Vi har de här killarna, och så Messi", sa jag.
"Vem är Messi?"
-Hej. -Hej.
Han är det.
Rijkaard vågade satsa på de unga spelarna-
-och tog in spelare som Messi och Iniesta i laget.
Tänk att få spela för Barça som 16-åring.
Kom, Matí! Det är Leo.
-Jag debuterar i A-laget på onsdag. -Vad säger han?
-Han ska spela i A-laget! -Berätta!
Det är klart att vi kommer på din debutmatch!
Oroa dig inte, det är klart vi kommer.
Jag såg honom i debuten mot Oporto.
-De hade grå tröjor, va? -Ja, grå tröjor.
Han hade brun tröja. Nummer 30.
Frugan ropade att Leo skulle in.
Nu blev jag omskriven i tidningarna. Jag hoppas bli uttagen landslaget.
Är det sant att Leo skrev kontrakt med Spanien-
-men att Vivas och Grondona såg till att få med honom i Argentinas landslag?
Jag kan berätta om semifinalen mot Spanien 2003.
Spanjorerna bodde på samma hotell som vi. De har alltid sin landslagskock med sig.
Det kom fram en man till mig...
-Är ni Hugo Tocalli? -Jag är upptagen.
Jag vill prata om Leo Messi från Rosario. Han är 15 år.
Spanien vill värva honom, men han vill spela för Argentina.
-Vilken 15-åring vill inte det? -Men han är fenomenal.
Ta med honom i U17-laget, annars går vi miste om honom.
Om jag fick betalt alla gånger nån sa så vore jag mångmiljonär nu.
Det här är från hans pappa. Ring honom gärna. Det är bråttom.
-Men Spanien får inte veta nåt. -Okej.
Tack så mycket, señor Tocalli.
Jag tackade inte ens för tipset.
En kock kommer och påstår att han har en spelare som kan rädda U17-landslaget...
Nej, Pedrito, det här är landslaget.
Här spelar de som är med och tränar, annars kan de åka hem.
Jag sa ju det i morse, Pedro.
Du ger mig inget att jobba med och de gör oss till åtlöje.
Det var fem av Leos matcher.
Han tog bollen och gick från noll till hundra på tre meter.
Han gjorde starkt intryck på mig.
Jag har alltid sagt att i juniorlandslaget behövs en snabb spelare-
-som är bra på tempoväxlingar.
-Så du kände inte till honom innan? -Nej, inte alls.
Vänta lite.
Jag ringde genast till Omar Souto, vår administratör.
Hör nu noga på vad jag säger.
Du måste få tag på en spelare åt mig i Barcelona som heter Lionel Messi.
Jag bad honom att ta kontakt med honom i Spanien, via vår kontakt Javier.
Det tog kanske 40 minuter.
Jag ringer för argentinska fotbollsförbundets räkning.
Vad är det ni säger?
Pojkens pappa sa att han gärna ville vara med-
-och att han skulle be Barcelona om lov.
-Han kom med i U18-laget som 16-åring. -Ja, de spelade mot Paraguay.
-Så blev Leo argentinsk landslagsspelare. -Argentina la beslag på honom.
Om Messi hade spelat i spanska landslaget hade de varit oslagbara i VM.
Vi borde utbringa en skål för filmen, för matchen som du arrangerade-
-och för att Julio lät dig hämta hem honom.
Real Madrid hade låtit honom debutera som 17-åring.
Jag hoppas få spela i A-laget.
Sen såg vi inte röken av honom mer.
Det var helt rätt i tiden för fotbollen, för tränaren, för de andra spelarna...
Ronaldinho behandlade honom som en son.
Det var spelarna som bad oss att ta in Leo.
Det är inte lätt att komma in i ett lag som 16-åring-
-men Ronaldinho, Deco, Sylvinho och Motta tog väl hand om mig.
Ronaldinho fick mig att känna mig hemma.
Spelarna accepterade honom som han var och tog hand om honom.
-En knepig match... -Vi gjorde första målet...
-De tog in honom. -De fick honom att växa.
Frank hade mycket tålamod.
Rijkaard lät mig utvecklas i lugn takt.
Själv undrade jag varför jag inte fick spela.
En annan tränare hade kanske inte vågat satsa på honom.
Nu i efterhand förstår jag att han visste precis vad som var bäst för mig.
Man får inte ha för bråttom.
I Barcelona hade Messi en tränare av den holländska skolan.
Rijkaard lät honom spela i A-laget.
Inte ens då anade väl nån att han skulle bli världens bästa spelare?
-Hans första mål i Barcelona... -Ett fantastiskt mål.
-Ronaldinho passade... -Han satte den över huvudet på målvakten.
Ronaldinho var den förste att krama Messi.
Jag tänkte inte riktigt på vad han gjorde. Jag var så glad över mitt första mål.
Nu i efterhand ser jag hur glad han blev för min skull.
-Det var en faderlig kram. -Det var en fantastisk stämning på planen.
De hade verkligen roligt.
Ronaldinho är storsinnad. Han kände sig inte alls hotad av Messi, som vissa tror.
Han kunde berätta om en ny grej som han ville pröva, och nästa dag satt den.
Marías sa en gång att Ronaldinho var en strandlirare och Messi en gatulirare.
För Messi är varje match en kvartersmatch. Varje match är lika viktig.
Han vill fortfarande vinna den där cykeln.
Att få hoppa in för Ronaldinho, världens bästa spelare, det är stort.
-Vad drömmer du om? -Argentinska landslaget.
Det gick inte lätt för Messi i början i landslaget.
Den första matchen i VM i Tyskland mot Ungern...
-Spelade han i landslaget då? -Ja.
En ungrare tog tag i tröjan på honom och när han försökte göra sig fri-
-fick han rött kort.
-Det var vansinnigt. -Vansinnigt av domaren, ja.
Han blev utvisad 30 sekunder in i matchen. Leo grät i omklädningsrummet.
Det var synd. Vi hade höga förväntningar på honom.
När förstod du hans storhet som spelare?
Det var i matchen mot Juventus som alla fick upp ögonen för honom.
Det var då han började bli omtalad.
Han imponerade verkligen. Jag tror han var 17 år då.
Han imponerade verkligen i kväll. Han visade verkligen vad han går för.
Juventus spelade verkligen för att vinna, och gjorde allt för att stoppa honom.
Han fick gedigen hjälp från Andrés Iniesta.
Han ställde verkligen till det för toppspelarna i Juventus.
Det medgav Capello, deras tränare.
Jag har aldrig sett en så bra spelare i den åldern.
Han har personlighet, snabbhet... Han är fantastisk.
Fabio Capello frågade Rijkaard om han inte kunde få Messi, men aldrig i livet.
En sån talang måste man värna om. Han var fantastisk i kväll.
Det var en fröjd att se honom spela.
Och ingen hade sett honom förut.
Det var första gången publiken skanderade: "Messi! Messi!"
Nu började alla prata om att man måste förnya kontraktet med Messi.
Ett kontrakt med Messi är aldrig tryggt.
Det har förnyats sex gånger.
Den internationella debuten mot Chelsea var helt otrolig.
Del Horno drömde mardrömmar i en hel vecka efteråt.
Skådespel.
Skickligt skådespel.
Matchen mot Chelsea var avgörande för hans karriär.
Del Horno var hårdare mot honom än nån spelare förtjänar.
Det var första gången jag såg Messi, och dessutom i en viktig match-
-och bevittnade vilken skräck han satte i motståndarna.
Vi såg Real Madrid-Barcelona på en bar. Visst gjorde han tre mål?
-Det var länge sen. -Tre mål i derbyt... Det var häftigt.
Det var häftigt.
Och sen kom tränaren som jag skulle säga är världens bästa tränare.
I Guardiolas lag spelade inga mindre än Messi, Eto'o, Ronaldinho och Henry.
De hade höga krav på sig, och det skulle gå snabbt.
När Ronaldinho slutade undrade man hur det skulle gå.
Laporta tog ett tårdrypande avsked av Ronaldinho.
Sen ringde han till Jorge Messi och berättade-
-att den då 21-årige Leo skulle bli lagkapten.
Han var säkert sur för att hans vänner blev petade-
-men frågade genast vilka laget skulle bestå av.
I praktiken var inte Messi lagkapten. Han var ju bara 21 år.
Det var Guardiola som bestämde. Det var han som satte Messi i centrum.
Han gjorde det i matchen mot Real Madrid.
Han förpassade Eto'o till ytterkanten, som högerytter-
-och satte Messi som anfallare.
Budskapet var att laget skulle byggas upp runt honom.
För laget var inte färdigt än. Men det var inte Messis beslut, utan Guardiolas.
Guardiola förstod att Eto'o inte hjälpte Messi att utvecklas-
-för att han var för beskyddande.
Ronaldinho var borta för att han inkräktade för mycket på Messis roll.
Detta gjorde att Messi fick iklä sig ledarrollen-
-men det var Guardiola som drog i trådarna.
När man öppnar dörren och kliver in ska alla veta vem man är.
När Guardiola kommer in vet alla vad som gäller.
Så vill en tränare ha det.
Barcelona blev bättre under hans ledning.
En hel generation stod till hans tjänst. De som ifrågasatte Messi åkte ut.
Vad hade hänt om Cristiano Ronaldo hade spelat i Barcelona-
-och Messi under Mourinho?
Skulle det ha blivit likadant-
-eller skulle Ronaldo ha lämnat Barcelona, som så många andra?
Leo gillar att spela kvartersfotboll med kompisarna.
Han vill spela med folk som har samma inställning.
-Han behöver nära relationer. -Vänskap.
Det handlar om att ge och ta.
Zlatan var mycket självständigare.
En fantastisk spelare, men svår att knyta kontakt med.
Ska Messi spela med de bästa...
-...eller med de som förstår honom bäst? -Det kanske är samma sak.
Det kanske är samma sak.
Vissa har behövt flytta sig för honom. Villa, Eto'o, Krkic, Ibrahimovic...
Så spelar man i Barcelona. Passar det inte, finns det andra lag.
-Ibra var i vägen. -Messi behöver utrymme.
Man hjälper Messi bäst när man håller motståndet borta, så han kan göra sitt.
Man ska ge sin lagkamrat bästa möjliga förutsättningar.
Först och främst måste vi bena ut vad som gör honom så fantastisk.
Fotboll är inget mysterium. Det behövs inga analyser och sifferkombinationer...
Fotboll är fyra saker: definiering, utveckling, återhämtning och försvar.
Messi började med att definiera.
Han började som ytter.
-Vi kom på en ny position, "falsk nia". -Där fick han utlopp för sina färdigheter.
Det var Guardiolas förtjänst.
På ytterkanten, på mittfältet... Han spelar som en gud.
Hans spurt mot Kun häromdagen...
Hans pappa har berättat om när han förstod hur bra sonen var.
Messi var i mittfältet.
Så fort bollen kom i närheten tog han den och stack.
Han ville verkligen ha bollen.
Messi måste ha bollen.
Annars är han som en violinist utan violin.
Som en stjärnviolinist som bara får spela ett par noter på en timme.
Utan boll är Messi bara en av spelarna.
Om Messi får 30 passningar eller fem passningar...
I en match jag såg fick han bara bollen fyra gånger!
Då går det ju inte att göra mål.
Då är det bäst att Messi alltid har bollen-
-för han passar åtminstone till sina lagkamrater.
Då kan man andas ut.
En gång lät jag Maradona gå ut, och så frågade jag de andra:
"Hur många passningar ska Maradona få?"
"Jo, det ska jag säga er: alla!"
Därför är spelare som Busquets, Xavi och Iniesta så viktiga-
-så att han kan få bollen.
De har också fördelen att de kan se varann i ögonen, för de är ungefär lika långa.
Det är faktiskt viktigt.
Man förstår hur viktigt det är för en fotbollsspelare-
-att ha lagkamrater man kan lita på.
Vi kan ju låtsas att medaljen är vår, men det är Leos förtjänst.
Cruyff har sagt att allt börjar med...
Xavi. Han håller alltid ett särskilt tempo.
Han passar snabbt till Messi, om han är fri.
Han passar inte bara för att se vad han kan hittar på.
Nu har vi ju Iniesta också.
Ni förstår varandra.
Om jag passar till honom, vet jag att han passar tillbaka.
-De är samma spelartyp. -De står i förbindelse med varandra.
Jag har svårt att få till samma sak.
Barça har ont om tid. Där är Dani Alves och Terry.
Han passar Leo Messi, som passar vidare till Iniesta...
Och Iniesta gör mål!
Mål!!!
Barça gör mål!
Andrés Iniesta sätter den i 93:e spelminuten.
Vilket avslut!
Barça går vidare till Champions League-finalen i Rom!
Andrés Iniesta gör det igen! Leo Messi gör det igen!
Folk tror att man spelar fotboll med fötterna-
-men man spelar med huvudet och använder fötterna.
Det jag gillar med honom är att han alltid vänder underlägen till sin fördel.
Han drar nytta av att han är liten. De stora spelarna har inte en chans.
-Det påverkar närkamperna. -Ja, om han knuffas blir det här nere.
Barcelona hade många spelare då som var korta, och som kunde utnyttja det.
Om man får en knuff kan man vinna fart på det.
De säger att små spelare inte kan nicka. Jag önskar att jag kunde nicka lika bra!
Fotot från Champions League-finalen... Vilken höjd!
Ett fantastiskt hopp.
Jag hörde Piqué berätta om träningarna.
Jag har fått punktmarkera honom flera gånger på träningarna.
-Även om man vet vart han ska... -Man vet vart han ska.
-...så går han inte att stoppa. -Och så sticker han iväg.
Han tar sig förbi när han vill det. Han leker med en.
Man vet aldrig om han nuddar bollen eller inte.
Det blir samma resultat ändå.
Men när man själv försöker gå in, vänder han ofelbart.
Alla som prisar Messi borde ta fasta på just det. Det är det viktigaste.
Det är mycket vackrare än målen han gör. Många kan göra fina mål.
När Messi får bollen tvekar han aldrig.
Det är sällan man ser en spelare springa så snabbt med bollen så nära fötterna.
Det största övertaget har han när han har bollen.
När försvararna tar ett steg, tar han två. Han kan gå antingen höger eller vänster.
Och det är ett stort övertag.
Varje steg innebär en möjlighet att byta riktning.
Därför han har så mycket bollkontakt. Det är det som gör Barcelona så bra.
Och de runtomkring honom vet att han behöver ha det så.
-Barçahistorien är sagolik. -Till och med i slow motion går det fort.
Han håller en hisnande hastighet.
Det är likadant när han gör tunnel på nån.
Det slår en att han kan göra avslut när som helst, men han gör som han vill.
Häromdagen gjorde han ett mål... Iniesta passade till Alexis Sánchez-
-och Messi klev in och satte den precis där den skulle sitta.
Messi är en trollkarl.
Han får in bollen på omöjliga platser, som man drar fram en kanin ur hatten.
Oavsett om han gör mål eller slinker igenom försvaret...
Ta frisparkarna, till exempel.
Ja, han är vänsterfotad, men högerfoten går inte av för hackor.
-Han har gjort många mål med högern. -Få vänsterfotade är så bra med högern.
Han är mindre vänsterfotad än Maradona, som korsade benen i såna lägen-
-för att slippa använda högerfoten, men Messi kan använda sin.
Man har alltid en fot som är bäst-
-men kommer bollen till höger, måste man ju sätta den.
-Hur är det i landslaget? -Där har han fria tyglar.
-Men han måste ju bli punktmarkerad. -Självklart.
Men det kan ske på olika sätt.
Messi räcker det inte att sätta en man på. Det behövs två man till det.
-Man blir tvungen att tänja på reglerna. -Ja, inget våld, men...
Det gör ont i mig när han får en smäll eller blir fälld.
Han behöver inte sparka hårt. Han har sån precision att han alltid träffar rätt.
Han siktar alltid så långt från målvakten som möjligt.
-Han slår alla rekord. -Hat trick är vardagsmat.
-Bara ett mål i en match kändes lite. -Det exceptionella blev normalt.
Man missar oftare på träning. Jag skulle aldrig vilja spela mot honom.
Det vill ingen göra.
Jag vet inte vad folk förväntar sig. En dubbel saltomortal före målet?
Det behöver inte vara ett vackert mål, bara det går in.
Än sen hur det går till?
Det kan vara med bredsidan, med tån... Vad som helst. Och det gillar jag.
En dubbel tunnel känns skrytsamt. Han gör det som behövs.
-Han är sparsam med sånt. -Han respekterar motståndaren.
Men visst kan han bära sig illa åt. Han är ju ingen vaxdocka.
Leo är hemsk när han blir förbannad.
Du kan också vara riktigt jobbig. Du kan driva mig till vansinne.
-Han ligger en sekund före hela tiden. -Plötsligt dyker han upp bakom ryggen.
Han ser allt: motståndarna, lagkamraterna och vilket rörelseutrymme han har.
Vändpunkten för spansk fotboll var matchen Real Madrid-Barça när Mourinho var ny.
Det var en knepig match för Barça. Pepe blev utvisad, det var högt gräs...
Om Real Madrid hade gått till Champions League-final-
-hade spansk fotboll sett annorlunda ut. Men Messi stoppade dem.
Han gjorde en makalös manöver där han tog bollen förbi tre motspelare-
-och gjorde ett imponerande mål som var slutet för Maurinhos Madrid.
Madrid vann förstås året därpå, men det var ändå en tid som dominerades av Barça.
Det var Messi som bestämde att de skulle visa att de fortfarande bestämde.
Och han säkrade matchen med ett spel av Maradonas kaliber.
Det var ett historiskt ögonblick.
Madrids problem med Barcelona har i mångt och mycket varit psykologiska.
Messi har dominerat matcherna totalt från början till slut-
-och det tog knäcken på Madrid.
Messi ska lägga straffen. Koncentrationen är total.
-Vad är du bra på? -Allt.
Du ska bli världens bästa spelare.
Barcelona börjar bli trötta på att vinna.
Det är som att tröttna på Mona Lisa och måla en mustasch på henne.
Låt mästerverket vara!
Messi tar bollen, och nu gör han hat trick! Mål!!!
Bromsen är mycket viktigare än gasen. Och han kan stanna på en femöring.
-Sen sätter han fart igen. -Har du nånsin sett nån så snabb förut?
Ja. "Den svarta pärlan" -Pelé.
Pelé är av en helt annan art.
När man pratar om fotboll ska man inte dra in Pelé, för han är av en annan värld.
Han har lite av alla de bästa genom tiderna.
Zidanes kontroll, Ronaldos snabbhet...
När han fick Guldbollen första gången var det som om jag själv hade vunnit.
Lionel Messi.
Det var så underbart att han fick vara med om det. Jag blev så tagen att jag grät.
Leo Messi, för fjärde gången!
-Han är en gigant, utan tvekan. -Ja, utan tvekan.
-Du ser honom väl redan vid din sida? -Ja, utan tvekan.
Han är redan i nivå med Maradona, Di Stefano och Cruyff. Eller hur?
-Jag vet inte om ni har träffats förut... -Hurså?
Ni håller på att sätta upp en komedi här med mig i en av rollerna.
Ni försöker hela tiden göra jämförelser.
-Kolla. Där var han bara ett litet barn. -Sju, åtta år.
Newell's tog in honom i halvlekspausen.
Han studsade bollen 300-400 gånger utan att tappa den.
Titta på Maradona och på Lionel. De är likadana.
Skillnaden är att han är mindre. Maradona är äldre.
Men han gör det inte så ofta. Diego gjorde det med läskburkar, med apelsiner...
-Jag tror inte han tycker om det. -Han gillar inte att visa upp sig.
Han har alltid varit blygsam. Det är det som har tagit honom så här långt.
-Vilken är din förebild? -Maradona.
Du är också vänsterfotad. Försöker du efterlikna honom?
Nej.
Det här är matchen jag brukar prata om.
Det såg precis ut som Maradonas mål mot England!
De springer samma sträcka, stöter på samma hinder på vägen...
Maradona behöver fler tempoväxlingar för att villa bort motståndet-
-för han är inte lika snabb som Messi.
Men om man går in på djupet är de väldigt olika varandra.
De är vänsterfotade båda två, men Messi är snabbare.
-Maradona gömde bollen... -Fotbollen var annorlunda då.
Man kan inte jämföra den tidens engelska försvarare med vår tids.
Det är 30 års skillnad.
Diego är legendarisk. Det han gjorde 1986 mot England, efter Falklandskriget...
Maradona leder laget och Leo definierar matchen.
Maradona själv har gjort en bra jämförelse.
"Jag läser av planen, Leo läser av målet."
Messi gör både och.
Maradona har en strålkrans omkring sig. Han bär laget framåt, driver på klacken...
Leo bär laget genom att spela.
-Hans ledarskap kommer naturligt. -Han är ingen tyrann.
Messi var som Maradona, men inte bara ibland, som Maradona själv var-
-utan hela tiden, varje minut.
I Napoli kunde Diego ibland bara försvinna från spelet.
Jag håller inte med. Napoli var Maradonas skapelse.
Barcelona är inte Messis skapelse.
Messi lade de sista penseldragen vid konstverket.
Men Napoli var bara ett gäng grabbar som sprang omkring.
Han vann med arbetarklasslaget Napoli mot maktelitens Milan.
Därför går de inte att jämföra med varandra.
Leo är Leo och Diego är Diego. Leo kommer alltid att vara Leo.
Om ni frågar mig vem av dem som är bäst, säger jag Leo, utan tvekan.
Vi argentinare vill gärna jämföra dem för att många av deras mål liknar varandra.
Har du sett hans hands?
Kolla vad Leo gör här. Precis som Maradona gjorde.
Hade Maradona inte gjort det andra målet, skulle ingen minnas "Guds hand".
Det blev stort för att det var mot England och för att han blev bäste spelare.
-Det är identiskt. -Vilken enastående koreografi.
Diegos extravaganser utanför planen är ingenting som Leo har.
Nån borde be Maradona att hålla tyst.
Dåligt för framtoningen, men bra för spelaren.
Diego hade mer mörker i sitt liv.
Att Leo inte begår de misstagen kanske är det som gör honom bättre än Maradona.
Messi är som vi vill vara -en välartad argentinare som erövrar världen.
Diego är som vi är- stridslysten och fallen för ytterligheter.
Han skapar en relation till folket. Leo har inte blivit utvisad i VM.
Vad är det där för inställning?
Jag sitter så här för att visa att jag inte tänker säga nåt.
Jag tänker inte jämföra dem.
De är två enastående spelare, världens bästa genom tiderna-
-men jag vill inte jämföra dem.
Han vill själv att man inte ska jämföra dem.
Jag anser att Maradona var bättre. Men inte vet jag...
Jag säger bara vem jag tycker var bäst, sen är de andra också fantastiska.
Gudskelov att Messi finns!
Tänk om vi fortfarande skulle behöva prata om Maradona.
Så man ska inte jämföra dem, bara njuta.
-Vem är din idol? -Maradona.
Leo, jag vill bara säga att jag älskar dig.
Du är grymt bra.
Låt folk snacka om att du ska bli bäst genom tiderna.
Det får vi avgöra när du har spelat klart.
Till dess ska du ha roligt och vara lycklig med din familj.
Jag älskar dig, Leo.
Jag har aldrig sett Messi spela dåligt. Kanske tre gånger på hundra matcher.
Han är ju ingen robot.
Jag har bara sett honom bli utvisslad två gånger.
I Copa América i Santa Fe och i VM-kvalet mot Bolivia.
Om laget spelar dåligt skyller man inte på högeryttern, utan på stjärnan.
Minns du frisparken?
Han slog den ut till skogs!
Då skulle jag också ha busvisslat!
Och vore jag hans tränare skulle jag ha läxat upp honom.
Än sen om de busvisslade åt honom?
-De busvisslade åt laget. -Säkert... De busvisslade åt honom!
-Messi var inte sig själv. -Folk upprepar saker de hör.
Pressen fick för sig att han inte brydde sig om laget, och folk tog fasta på det.
Messi gjordes till åtlöje.
Folk på gatan har sagt till mig...
Han är ett fiasko -feg och själlös!
Jag har alltid stöttat honom, men inte nu längre.
Han är ju inte sann, den där latmasken.
Jag tog illa vid mig.
Sånt svider. Han gjorde sitt bästa för landslaget, och blev bara bespottad.
Han är som en död fisk på planen. Han kan inte jämföras med Maradona.
-Var inte elaka. -Han sjöng inte nationalsången...
-Vad säger musiklärarinnan? -Jag vet att jag lärde dem nationalsången.
Jag var i Santa Fe när han inte sjöng.
Alla vet att han blev orättvist dömd.
Det är ett väldigt känsloladdat ögonblick. Många tankar rör sig i huvudet.
Man måste inte sjunga nationalsången för att vara argentinare och patriot.
Jag gick därifrån, för jag stod inte ut med att höra allt de sa om Leo.
Det är patetiskt att hemfalla åt sånt där.
Jag sjunger aldrig nationalsången. Den intresserar mig inte.
Borde man inte prata om att han valde Argentinas landslag framför Spaniens?
-Han ville bli lämnad ifred. -Han övervägde att lämna landslaget.
Men han fortsatte spela.
Leo är mer argentinsk än jag.
Han tänker alltid på Argentina och på att spela i Rosario igen-
-säkert också för att få uppleva saker som han gick miste om som barn.
-Messi har bott i Spanien sen han var 13. -Och han har kvar Rosariodialekten.
Nån i Barcelona beskrev det som att Leo lämnar Rosario varje morgon-
-för att träna i Barcelona, och sen flyger hem till Rosario igen på kvällen.
Han är mer argentinsk än dulce de leche.
Det hände nåt i landslaget under matchen i Barranquilla.
-Sabella var förbundskapten. -Är han här?
-Där till höger. -Ja, där är han.
Från den dagen och framåt var det Messis landslag. Det blev vändningen.
Han kanske spelade mer än han ville och mer än du hade trott.
Det är inte ovanligt i fotboll att en särskild match blir en vändpunkt.
Argentina har vunnit!
Man måste försöka förstå alla sina spelare, även de som är bäst i världen.
Messi sa till mig:
Som jag spelade i dag...
"Så jag vill spela, med passningar från flankerna, och med 'Kun' Agüero."
Det var han van vid från Barça.
Det som är fascinerande är att även när han inte är med i spelet, så är han det.
Man tror att han inte är med, men det är han.
Man tänker "han är ju inte med i spelet", och så gör han ett mål.
Du var förbundskaptenen som lyckades få Messi att spela som han spelade i Barça.
Det förstår vi nu i efterhand.
-Han vann junior-VM. -Och OS.
Att bli utnämnd till världens bästa spelare är kronan på verket.
Han har aldrig vunnit VM, men han har fått Guldbollen fyra gånger.
Folk tar fasta på det man saknar.
Att han inte har vunnit VM innebär inte att han inte är bäst-
-men för hans karriärs skull vore det fantastiskt med ett VM-guld.
Om så Messi återerövrade Falklandsöarna åt oss-
-skulle vi klaga på att han inte fick medalj.
Att intervjua Messi... Tråkigt är bara förnamnet.
-Han är ren i själen. -Det är klyscha efter klyscha...
Det finns inget som helst mörker i honom.
När Leo granskades för skattefusk, bad han att få frågorna skickade till sig.
Han svarade från landslagets hotell, via e-post!
Han är halare än på planen.
Det är den enda gången jag har intervjuat nån per e-post. Jag är radioreporter!
Det finns alltid de som vill lägga sig i.
Man kan inte sparka Iniestas och Xavis massör hur som helst.
De kan göra det själva, inte federationen. Sånt måste han sätta stopp för.
Kan Messi avgöra vad som är bra för laget, vad som är bra för klubben?
Svaret är ja.
Han fick byta telefonnummer för att de var så efterhängsna.
Jag har inte pratat med Leo sen VM i Tyskland.
-Är det sant? -Man vill inte störa honom.
Vi hade kontakt, men sen blev jag av med mobiltelefonen.
Vi som har varit delaktiga, känner att en liten droppe av hans svett är vår.
För oss är han redan en hjälte. Han behöver inte bevisa nåt.
Skål för Messi.
Jag minns ett tillfälle som var mycket viktigt för oss båda två.
Vi var elva, tolv år-
-och han bad mig att följa med till mormoderns grav.
"Okej, men det är ju långt dit", sa jag.
Vi var ju små och visste inte mycket om världen utanför våra kvarter.
Det var fruktansvärt... Vi vandrade genom slummen.
Folk glodde på oss. Där kom vi, två ungar i ganska fina kläder.
Till slut kom vi fram till kyrkogården.
Hon var viktig för honom.
Hon stärkte hans tro på sin dröm om att bli fotbollsspelare.
Hennes död var ett hårt slag för honom.
Vi var borta hur länge som helst.
"Var har ni varit?" -"Vid Leos mormors grav."
Tänk, vilka starka band han hade till mormodern-
-som kände att han behövde besöka graven, fast han visste att det var farligt.
Jiménez, bra jobbat av nummer 7 där, och vidare till Messi.
Se upp, för nu kan det bli...mååål!
Mål! Mål! Mål!
-Hon älskade fotboll. -Verkligen.
Straffspark!
Ja!
Han höll verkligen av sin mormor.
Hon fick aldrig se hur långt han kom. Han tillägnar varje mål han gör henne.
Målgesten...